Ni finner ett nöje att överglänsa varandra
i rikedom och världsliga framgångar
till dess att ni står vid gravens rand.
Ack nej! En dag skall ni få veta ert misstag.
Ja en dag skall ni få veta ert misstag.
Ack om ni visste det nu med full visshet!
Ja ni skall få skåda helvetets eld.
Edera egna ögons vittnesbörd skall då ge er visshet
och den dagen skall ni ställas till svars
för vad ni gjorde av det goda som skänktes er i livet!
Anhållandet av Jan Guillou har hävts denna dag klockan 13.00.
-Två miljoner, inte ett öre mer. -Sen behöver jag fyrarumslägenheten.
-Vad säger morsan? -Det är henne jag rymmer ifrån.
-Du tog nåt jag vill ha tillbaka. -Nu förstår jag inte.
Ska vi snacka om saken?
Satan!
Ring efter ambulans!
Även om de kommer nu tror jag att det är för sent.
Det var en olycka.
-Är det okej? -Visst.
-Du kan inte möta ambulansen? -Jo.
Han ligger här inne. Jag tror att han är död.
Hej, bra att ni kom så snabbt. Han trillade från stegen.
-Han har nog brutit nacken. -Ja, det har han. Han är död.
Vi flyttar honom inte förrän polisen kommer.
-Det vore bra om du stannade. -Min dotter är ensam hemma.
Jag kan ringa dem i kväll.
Inte helt raka. Håll emot. Andas, andas...
-Tjena. -Jag trodde poliser var punktliga.
Det är bara en tidsfråga nu. Jag vet var den finns.
-Jag hämtar den ikväll. -Jag ville ju bara se dig...
-...när du har fått tag i den. -Jag tänkte hålla dig informerad.
Jag vill inte ha nån information. Jag vill ha talismanen.
Wallton, jag tror att jag har gett uppdraget till fel person.
Till nån som blåser mig på förskott utan att prestera nåt.
Nu får du 24 timmar på dig - efter 25 timmar vill jag ha igen pengarna.
Efter 26 timmar vräks du. Förstått?
Vi tar väl bakvägen med tanke på de kära kollegorna.
-Ska vi gå? -Kuvertet ska med till Henning.
-Han kan inte ha det för roligt nu. -Han blir väl inte åtalad?
Nej, men han sköt ju ihjäl två människor.
Det kommer man nog aldrig över.
-När ska du börja jobba? -Jag jobbar ju.
-Med ett riktigt jobb... -Jag måste hitta grejen först.
Sluta leta efter den.
-Vad menar du? -Inget, bara att du ska sluta.
Du får ha lite tålamod med mig.
När jag har hittat grejen blir allt som förut igen. Okej?
Jag behöver prata lite med dig. Sätt dig.
-Var har du fått tag i det där? -Hos han jag jobbade åt.
Det är mest smycken, men titta på den här.
Det är nog nåt speciellt med den.
Är den från han som dog?
-Märkte ingen nåt? -Nej.
-Polisen var ju där. -Det var ingen som märkte nåt!
Vi måste försöka sälja dem i dag så att vi kan vara borta längre.
Okej, men jag hinner inte fixa det.
Gå till Oscars Antik och fråga efter Rudolf.
Säg att du vet att den är värd minst tiotusen. Okej?
-Okej. Har du fixat allt? -Visst.
Vi åker i morgon. Du och jag.
Stick nu. Vi ses.
-Hej, Wallton. -Hej, Frid.
-Vad gäller saken? -Jag är polis och har en fråga.
-Legitimation. -Den ligger i bilen.
-Då får du hämta den. -Känner du en Lena Hansen?
Nej, inte nu längre.
Vi var tillsammans, men det har varit slut länge.
-Det var ju synd. -Nej. Vad vill du henne?
Rutin bara... Hon var vittne till en olycka.
-Vadå för olycka? -En kille föll ner för en stege.
-Du vet inte var hon finns? -Nej, vi skildes inte som vänner...
...så vi har ingen kontakt. Jag kan tyvärr inte hjälpa dig.
Hej.
-Tack för att du kom. -Tack. Jag kommer gärna tillbaka.
Tack ska ni ha.
Vad fan håller du på med?
Min hemhjälp har blivit gravid så jag skulle behöva en ny.
Min kompis Kurtizen rekommenderade nån som heter Lena Hansen.
Det går tyvärr inte.
Hon är tjänstledig. Hon ska ut och resa med sin kille.
-Vi har duktiga polskor... -Kan jag få hennes mobilnummer?
-Nej, jag vet inte... -Sjysta. Det är inga konstigheter.
Okej då.
-Hallå? -God dag.
-Vad kan jag stå till tjänst med? -Jag skulle hälsa från Holger Frid.
Jag har lite saker som du kanske kunde ge mig ett pris på.
Lite saker som jag har ärvt som jag vill bli av med.
Billiga imitationer...
Du kan få högst en tusenlapp för allt.
-Det här är ju äkta. -Man skulle kunna tro det.
Men som sagt, billiga imitationer.
Titta på den här.
Den här kan nog vara rätt värdefull. Minst tiotusen - fem till förresten.
Låt mig värdera den till i morgon. Sen kan vi ordna upp det på banken.
-Jag vill ha kontanterna nu. -Jaha, kom tillbaka efter fem...
...så ska jag ordna fram pengar.
-Lena. -Lena Hansen?
-Vem är det som frågar? -Jag har ett förslag till dig.
Du stal saker hos Kurtizen i går. Jag kan bevisa det.
Jag kan polisanmäla dig, men jag kan också låta bli...
-...om jag får halssmycket. -Jag har inte tagit nåt.
Jag vill ha smycket som låg i bokhyllan, resten kan du behålla.
-Annars går jag direkt till polisen. -Nånstans där det är mycket folk.
-Fiket på NK. -Ja...halv fyra.
Kom i tid, annars kanske jag tror att du lurar mig.
-Hej, är det du! -Hej, hoppas att jag inte stör.
-Nej, varför skulle du göra det? -Man vet aldrig.
Jag vill be dig om en tjänst. Följ med till NK och gå fram till-
-en person och be att få tillbaka en släktklenod.
-En gång till...? -Två gånger, om du vill.
Du ska be om ett smycke och säga att uppdragsgivaren vill ha igen det.
-Är uppdragsgivaren du? -Nej, jag är bara springsjasen.
-Varför gör du det inte själv? -Därför att... Skit samma.
Ser hon mig finns det risk att hon drar.
-Snälla. -Visst.
Hon där i röda jackan.
Se upp!
Flytta på er.
Fan! Jag ringer ambulans.
-Hon var ju livrädd för dig. -Jag kan bara beklaga.
-Lägg av med det du håller på med. -Du fattar inte vad det handlar om.
-Inte du heller, tydligen. -Ni får följa med till stationen.
Tack, det var allt.
Om inte Stenhult hade clearat dig hade jag kontaktat åklagaren direkt.
-Det var ju en olycka. -Snacka inte mer. Stick.
Du... Tack.
Jag vet inte varför jag inte sa som det var.
Kanske för att jag tycker om dig-
-eller för att jag känner att jag är skyldig dig nåt.
-Nu är vi kvitt. Okej? -Vad menar du?
Jag orkar inte ha med dig att göra så länge du håller på så här.
-Johanna! -Killen hade fått smycket. Holger...
Tack.
Hej. Adressen till Holger Frid.
-Vad är det? -Jag ska prata med dig.
-Vad fan gör du? Är du inte klok? -Vad fan tror du!
-Nu ska du och jag snacka. -Om vadå?
Om ett smycke som du har fått av en flickvän du inte träffar mer.
Lyssna på mig.
Jag har en stor svaghet. Jag tappar lätt tålamodet.
Med smånassar som dig har jag nästan inget tålamod alls.
-Nu har jag tappat tålamodet. -Du är ingen jävla snut.
Jag kanske inte är det, men jag vet vad du och din tjej har gjort.
Oscars Antik, på Birkagatan. Jag har sålt det.
-Heter han Oscar? -Rudolf.
-Vad heter han mer än Rudolf? -Lundin.
Bra, du kan ju bara du vill.
Din tjej är på Karolinska på akuten.
Om du är ordförande i föreningen vet du väl vem som hyr lokal av er!
Helt otroligt, jävla pantarsle!
Vad fint du har gjort.
Förlåt.
-Du skulle ju fixa ett riktigt jobb. -Jag ska.
-Jag är bara så jävla nära nu. -Här. Det finns Cola i kylen.
Nej men...
Fan i helvete...
Nu är det dags, Wallton. Du ska ut ur lägenheten före tolv i dag.
-Lämna pengarna till killarna. -Lyssna nu...
Jag ska hämta den på Birkagatan i en antikaffär där.
-Ge mig en chans! -Okej, men glöm mer pengar...
...om det blir efter tolv.
-Katta! Lyssna på mig. -Jag sover.
Jag måste sticka. Öppna inte om det ringer.
-Stick! -Öppna inte för nån!
Hoppas den ska bli uppskattad.
Jag vill ha den här.
-Den såldes för ett par minuter sen. -Helvete!
-Till vem? -Han handlar här då och då.
-Vet du vad han heter? -Nej, vem är det som frågar?
-Hur ser han ut? -Överrock, medelålders...
Jag vill snacka med dig!
-Har du köpt ett smycke? -Nej. Lägg av.
Historien tycks upprepa sig.
Så nära, men ändå för sent.
-Du frågade förstås vem kunden var? -Självklart.
-Du kanske inte tog i tillräckligt. -Han visste inte vem som köpt den.
Vi kanske ska besöka affären gemensamt.
-Vad ska det tjäna till? -Det vet man aldrig.
Du har inte så mycket att välja på. Det är två timmar kvar nu.
-Vem sålde du talismanen till? -Jag sa ju att jag inte vet.
-Du har väl ett kvitto med namn? -Nej.
Här ser du den märkliga människo- typen som inte förstår sitt bästa.
Gör det du har betalt för. Du ska ta mig fan lyda mig! Nu!
Du får en chans till. Jag räknar till 3, sen skär jag halsen av dig.
-Jag svär att jag inte vet. -Sluta nu!
Helvete också, inte det. Det här kommer ingen att tro.
-Det var en olyckshändelse. -Helvete.
-Jag ska säga precis som det var. -Ingen kommer att tro mig ändå.
-Vem är han? Vad är det med smycket? -Han som ligger där...
Han är...
-Han var en jävel, som du såg. -Gå nu.
Jag säger att vi var ensamma och att han snubblade. Gå nu!
Jag vill inte veta vad det handlar om eller vem du är.
Hej då.
-Vem var det? -Måste du veta det?
Förlåt. Jag ska söka nytt jobb i dag så håll tummarna.
-Vadå för jobb? -Taxi.
Vill du veta vem jag pratade med? Det var morsan.
-Vad ville hon? -Hon sa att jag kunde stanna här.
-Att jag kunde göra som jag ville. -Vad bra.
-Vad vill du då? -Just nu vet jag inte.
-Det är över nu. -Det vill du att jag ska tro?
-Tänk om man fick välja föräldrar. -Det kan man inte.
Du får nog vänja dig vid mig.
-Tjena, det var jag som ringde. -Just det. Vallgren, va?
-Wallton. -Du var gammal polis.
Då hittar du bra i stan. Du kan börja köra i kväll.
Behöver jag inget leg?
Peta upp plasten och stoppa in ditt eget kort.
-Ja eller nej? -Menar du allvar?
Ska du ha jobbet eller inte? Jag kan ordna förarbevis sen.
Du börjar 18.00 i kväll och slutar 06.00 i morgon bitti. Ja eller nej?
Kom fem så ska jag lära dig hur taxametern funkar.
Grattis.
Vi kan väl ligga lågt så länge. Har man börjat får man slutföra det.
Jag vet inte om det funkar än - annars har man ju bundit upp sig.
Kan vi ta det där sen?
-Hej, stör jag? -Nej.
-En kille hade hittat ett brev hit. -Hoppas att han slängde det.
Nej, han kom hit med det.
Det lär vara ett utkast på nåt som Guillou och Mankell har skrivit.
-Kolla på det. -Okej.
Tjänare.
Din dotter sa att du hade börjat här.
-Vill du ha skjuts? -Nej, tack.
Jagar du talismanen bland taxikunder?
-Nej, jag har lagt av. -Bra. Andra tycks fortsätta.
-Vad menar du? -Ett nytt dödsfall som...
...tycks ha med smycket att göra.
En antikhandlare som blev överfallen av en kund. En B Ulvan.
Kunden dog när antikhandlaren försvarade sig.
Vi rubricerade det som nödvärn. Kunden var ute efter en...talisman.
-Du fick aldrig tag på den, va? -Nej, och jag bryr mig inte längre.
-Jag höll på att bli tokig. -Ärligt talat, vad handlar det om?
Jag vet inte. Det sägs att den där är extremt värdefull.
-Jag tror att den för otur med sig. -Då tror jag att du blivit tokig.
På riktigt!
Kanske...
Hoppas jag slipper se talismanen i fortsättningen, och dig också.
Kör försiktigt.
Eliasson...
Tack.
Jag var ute på kanten några gånger.
Det var bra att du trodde på mig då.
-Borde jag inte ha gjort det? -Jo, visst.
...igår blev alla papper stulna. Själv blev jag nedslagen.
Du har alldeles rätt. Vi bör akta oss för talismanen.
Vi skiter i den här historien och skriver nåt annat i stället.
Är du ledig? Fatbursgatan, tack.
-Vad gör du? -Var har du fått tag på halssmycket?
-Var fick du tag på det? -Jag fick det av min man.
Du kan inte ha det. Det är farligt för dig.
-Vad ska du göra? -Jag vet inte.
Den är värderad till 75 miljoner.
Jag har letat som en tokig och sen när jag lägger av...
-...dimper den ner i knät. -Jag tycker att den är obehaglig.
Fixed by: bullit